Ens deia Heráclit d'Efès que la guerra era el pare de tot. Aquest aforisme ens indica que el conflicte o la confrontació forma part de la nostra existència. Amb una visió maniquea del bé contra el mal , de l'amic contra l'enemic sembla que s'imposa aquesta necessitat de resoldre els problemes amb una violència gratuïta com ja va iniciar la nostra història amb Troia a la Ilíada. La guerra però ha estat al llarg de la història transformadora de moltes coses com l'efecte devastador i el seu impacte , que si en un primer moment hi ha un camp de batalla per fer la guerra i la població civil sembla no quedar afectada més tard la societat civil serà un dels efectes més terribles de la guerra. Els nens i nenes , les mares i els fills, els homes grans i les dones grans , pateixen el dolor i la mort d'aquest conflicte entre Estats, nacions, patries i països .
Amb la lectura històrica ens podem fer una idea del que representa aquest fet cruel e inhumà. Proposem dues lectures
- Kristof , Agota . Claus i Lucas . traducció Sergi Pàmies.Ed Amsterdam,2019
- Aleksievitx , Svetlana , La guerra no té cara de dona. Premi nobel de literatura 2015. Raig Verd 2022.
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada